Copyright (C) NRK
Norske tekster: Johannes de Vries
Hallo, alle sammen! Velkommen! Tusen takk, skal dere ha. Takk.
Altså ... Mercedes.
For en stund siden begynte de å bygge AMG-utgaver av standardbiler.
Så begynte de å lage spesialutgaver av spesialutgavene, de kalles "Blacks".
Den nyeste som har fått den behandlingen, er denne: SLS.
Jeg har kjørt SLS mange ganger og har aldri tenkt:
"De burde gi den en kraftigere motor."
Men det er akkurat det de har gjort.
Standardbilen yter 583 hk. Denne yter 622.
Og i ingeniørkretser er 622 hestekrefter kjent som "mye".
Omtrent så mye. Og det vokser hår på det.
Den er ikke bare kraftigere. Den er 70 kg lettere.
Takket være karbonfiberpanser og et eksossystem i titan.
Så nå går 0-100 km/t på 3,6 sekunder.
Topphastigheten er så godt som 320 km/t.
For å tøyle ildkraften er SLS Black utstyrt med hekkspoiler.
Og elektronisk differensial.
Fordelen er at man kan kjøre inn i en sving uten frykt for å kjøre baklengs ut.
Og det endrer SLS-ens karakter fullstendig.
Standardbilen er kjempemorsom. Spretter omkring hver gang du gir gass.
Du vet at den er bygd for å kjøre gøyale runder.
Men denne er bygd for å kjøre raske runder.
Og når du begynner å svinge ... er den mye mer konsentrert og direkte.
Denne bilen er alvorlig. Den kan sikkert ikke en eneste vits.
Men slår du av antispinnen og gir gass, får du den til å bli rampete.
Men du kjenner straks at den ikke har lyst til det.
Den liker det ikke. "Jeg er en seriøs racerbil, engelskmann!"
"Ikke kjør med klovnesko!"
Heldigvis, selv om den er en seriøs racerbil, -
- har ikke Mercedes falt for å lage interiøret kjølig som en svensk krimfilm.
Du får GPS, klimaanlegg og mange brytere til ulike ... ting.
Så den er luksuriøs, rask og veldig, veldig god.
Men i dag blir den overskygget ...
... av denne.
Det skyldes delvis at den er den første bilen som har sin egen selvlysende vest.
Delvis skyldes det at den yter 739 hk.
Vil dere vite hvordan det høres? Skru opp lyden på tv-en og lytt.
Velkommen, dere, til verdens første elektriske superbil.
Jeg er forbløffet.
Den er stille som et bibliotek for kirkemus.
Den er så stille at de har sørget for en lyd fra lydanlegget for å holde deg våken.
Jeg skrur den på.
Det fungerer ikke. Det er bare summing.
Det er ikke verdens ende. Det fins en annen måte å holde seg våken på.
Du setter den i sport pluss-modus og gir gass.
Du store all verden! 160 km/t.
193, 210 km/t.
225 km/t!
Dette er uvirkelig! Og hør!
For å se hvor rask den er, stilte jeg opp til et dragrace mot bensintvillingen dens.
Jeg har 117 hk mer enn ham.
Men jeg tror ikke jeg vinner. For her under er det 864 batterier.
Så den veier et halvt tonn mer.
Og den er elektrisk. Som en stavmikser. Eller en lommelykt.
Og hvordan kan en glorifisert lommelykt slå en 6,2 liter V8-er?
Tre, to, én ...
Den er ingen lommelykt!
Den er en tøylesløs kanin!
Hva i guds navn er det som driver denne saken?
Slik ser en elektrisk SLS ut når man tar av den selvlysende vesten.
Og dette er nøkkelen, den elektriske motoren.
Den er stor som en melon og har én bevegelig del.
Og den yter hele sitt dreiemoment så snart du berører gassen.
Alle elektriske biler, G-Wizz, Nissan Leaf og alle, har en slik.
Men SLS har fire!
Ett for hvert hjul. Så den er firehjulsdrevet.
Den har Formel 1-fjæring og lavt tyngdepunkt.
For alle batteriene er plassert langs chassisets ryggrad.
Så teoretisk burde den ha kjøreegenskaper som står til kraften.
I komfortmodus er den som andre biler. men i sportsmodus ...
... settes alle mulige elektroniske hekserier i gang.
I svinger brukes motorene som driver hjulene på innsiden ...
Og jeg kjenner det. De brukes som bremser for å holde linja.
Jeg kjenner at bilen blir ... dratt inn.
Så er det et system som pumper kraft inn i batteriene når du bremser.
Det føles som du har motorbrems.
Selv om du ikke har det.
Så er det en datamaskin som bestemmer hvor mye kraft hvert hjul skal ha.
Fordelen er at den ikke kjennes som noe annet jeg noensinne har kjørt.
Den føles urolig og nervøs. Den føles som en fullblods racerbil.
Den føles fantastisk!
La oss oppsummere: øyeblikkelig dreiemoment, rå kraft, fascinerende fart.
Mercedes-kvalitet, støyfri og bensinregning på nøyaktig ... ingenting.
Så den høres ut som en drøm. Men ulemper har den, som kjørelengde.
Vil du kjøre fra London til Manchester, må du stoppe i Stoke-on-Trent -
- og vente i 20 timer på å få ladet den.
Mercedes selv sier at i fullt firsprang klarer den ikke to runder på Nürburgring.
De har kanskje et poeng. Jeg har kjørt i sju minutter og har brukt 44 % energi.
Og det er enda mer: Den elektriske SLS-en koster 360 000 pund.
For det får du en SLS Black og 91 000 liter bensin.
Det er nok til å kjøre den herfra ... til månen.
Derfor må du være skjør i knollen hvis du kjøper den gule bilen i stedet for V8-eren.
Men når man ikke har noe valg, når oljen tar slutt, -
- viser denne bilen i det minste at fartsmaskinene ... lever videre.
Alle vet at det ofte er oversvømmelse i Storbritannia for tiden.
Det er det flere grunner til: Mange kjøper Toyota Prius.
Det kjøler ned verden, og det forårsaker mer regn.
Og mange hus bygges på elvesletter, og vannet renner ikke unna.
Derfor ser vi stadig bilder fra oversvømte byer.
Tewksbury, Hayward's Heath, Doncaster, alle er rammet.
Og på bildene ser vi alltid mange forlatte biler.
Derfor lurte vi på om det fins enkle måter som bilene fortsatt kan brukes på -
- når gatene står under én meter vann.
Man kan ikke bare sette en påhengsmotor på som vi gjorde da vi krysset Kanalen.
For propellen ville slått borti hindringer under vann.
Og man kan ikke bruke årer, for det ville vært ... slitsomt.
Det så håpløst ut. Men så kom jeg på noe!
Dette er et ideelt framkomstmiddel i oversvømte Doncaster eller Tewksbury.
For et luftputefartøy glir lett over bilskilter, gelender, kuer.
Alt mulig, faktisk.
-Mine herrer, dette er ... framtiden. -Sier du det?
Så hvis du bor i en by som kan bli oversvømt, -
- bruker du alltid luftputefartøy for sikkerhets skyld?
Nei, man har luftputefartøy når det skjer. Men vi setter på hjul!
-Da er det en vanlig bil! -Nei, et luftputefartøy med hjul.
Eller min andre plan: Vi får tak i en bil og bygger den om til et luftputefartøy!
-Herregud, da ... -Nei, han er inne på noe.
Bilen har allerede motor og hjul. Plass til passasjerer og til bagasje.
Så man trenger bare en motor i tillegg som løfter.
Og en motor til skyvekraften. Og skjørt.
-Bilen må være ganske stor. -Det fins store biler. Mercedes S-klasse.
-Rolls-Royce Phantom er diger! -Maserati Quattroporte er nesten gratis.
Med plass til tre motorer og skjørt.
Mens Hammond fant en egnet bil, gjorde jeg meg til luftputefartøy-ekspert.
Det der regnet jeg ikke med ...
James dro til Top Gears hemmelige amfibiesenter i Penistone i Yorkshire.
Det ligger ved St. Mary's Street rett bak Tescos.
Mens Jeremy er på lekeplassen, skal jeg gjennomgå luftputefartøy-prinsippene.
Ser man den forfra, har man en plattform der man sitter og sånt.
Det er en svær vifte inni som blåser luft nedover og skaper en pute under.
Den holdes på plass med et fleksibelt skjørt rundt kanten.
Slik sett er puta selvregulerende, for noe av luften slipper ut langs sidene.
Mye, mye seinere ...
... uten mål og mening, så framdrift ...
Før James fikk fullført foredraget, kom Hammond tilbake med bilen.
-Det er ikke egentlig en bil ... -Nei! En Ford Transit.
Her foran har vi en motor. Den driver forhjulene og gjør at vi kjører.
Bakenfor: seter til oss. Bak det: plass til bagasje.
Her er det plass til en motor som gir løft og en motor til skyvekraft.
Hva er det? Den er så godt som et luftputefartøy allerede! Jeg ser det!
Da varebilen var parkert på verkstedet ... Og stans!
... begynte Richard på mc-motorene som skulle sørge for løft og skyvekraft.
Jeg var godt i gang med skjørtene. Helt til luftputefartøy-eksperten kom ...
-Unnskyld. -Takk!
Han begynte straks å klage på at vi ikke hadde kraft nok.
-Den er ikke stor nok. -Jo.
Den yter 90 hestekrefter. Denne løfter. Jeg har enda en motor til skyvekraften.
Den der yter bare 35 hk til både løft og skyvekraft.
Husk, to motorer. Start den, så får du se hva den duger til.
-Vent litt. -Greit. Den er på 35 hk.
-Så vi har ... -Vi har mange ganger så mye!
-35 hk til begge. Du har 180. -Ja. 180 mot dine 35. Mer enn nok.
Da det var avgjort, begynte arbeidet.
Men ute på prøvefeltet oppdaget jeg et problem.
-Hva gjør du? -Det er noen underlag den ikke virker på.
Det går fint på plata og vannet.
Husk målestokken. Denne er liten i forhold til steinene som blir enorme.
-Et ordentlig luftputefartøy takler det lett. -Fartøyet vårt må kunne kjøre over ...
-Kirker ... -Ikke en hel kirke!
Tross min uro skred arbeidet fram.
Planen er å kjøre varebilen fra førersetet.
Så skifter man til dette setet i luftputemodus!
Snart var motorene montert, unødvendige, tunge gjenstander fjernet, -
- og varebilen vår var klar!
Mine herrer, Christopher Cockerell, Barnes Wallis, Fred Wittle ...
-Du mener Frank. -Uansett.
Alle skjelver i buksene i den kalde, mørke skyggen av vår prakt.
Den er helt enestående. La meg få forklare.
Langs sidene er skjørtet som senkes når vi skal sveve.
Bak, her inne. Der ser dere den andre motoren som sørger for løft.
Her bak, den tredje motoren som gir skyvekraft gjennom viftene. Helt nydelig.
Men kom den til å virke? For å finne ut av det kjørte vi ut på gatene i Penistone.
Det viktigste er at i 364 dager i året, skal den bare være en bil. Ikke sant?
Noe man bruker når man skal handle, kjøre ungene på skolen ... Den er perfekt!
-Vi kjører i Penistone. -Og det er ikke noe uvanlig ved dette.
Det de ikke vet, er at når elven Penis går over sine bredder, er vi klare.
Hva med et navn?
-Bob. -Transit-fan (vifte).
Transit-fan! Det liker jeg.
-Eller vi kan kalle den Sveve-varebilen. -Det forklarer jo hva den er til.
-Det står jo på boksen. -Ja. Sveve-varebil.
Da vi visste at den fungerte på veien, fant vi en dam hvor vi kunne teste den.
-Dette er ideelt. -Dette holder.
Etter bare halvannen time var skjørtet senket, og motoren var sikret mot vann.
Og vi tre kunne krysse av for alle BBCs arbeidsmiljøregler.
-Dette er spennende! -Jeg setter meg i luftputefartøy-setet.
Mens en enorm menneskemengde samlet seg, satte vi i gang.
Richard Hammond, sett den i svevemodus.
-Så vi starter løft-motoren først. -Ja.
-Ja! -Vi løfter oss! Vi svever!
Kople inn skyvekraft-modusen!
-Motoren går! -Ja!
-Vi er i bevegelse! -Det virker!
-Ut i vannet! -Så overgangen fra land til vann.
-Vent nå litt ...! -Mer løft, Hammond!
Jeg gir på alt den har!
Mer!
Hammond, mer løft!
-Herregud! Hvordan kunne dette skje? -Vi må redde den!
Ok, det er litt oversvømmelse her. Når jeg sier "litt", mener jeg mye!
-Var det full kraft? -Du ga den ikke nok løft! Din idiot!
-Du kjørte uti for fort. Den druknet. -Akkurat, med det: Tilbake til tegnebrettet.
Det var ... Det var full katastrofe og helt mislykket.
Men Barnes Wallis ga ikke opp. Det gjorde ikke vi heller, skal dere få se.
Men nå skal vi ha en stjerne i billigbilen.
Kveldens gjest er enormt berømt for tida på grunn av kraftige kinnskjegg, -
- og fordi du ikke vil hilse på ham. Slapp av, det er ikke John McCririck.
Det er faktisk Wolverine. Mine damer og herrer, Hugh Jackman!
Hei! Hvordan står det til? Sett deg ned.
Det gikk bra med hendene.
-Det var mange smilende fjes! -Smilende, svette fjes. Det liker jeg.
-Det føles som jeg er i Australia. -Vi vil at gjestene skal føle seg hjemme.
Gleder du deg over cricketserien Ashes mellom England og Australia?
Eller vil du heller snakke om rugbyturneen Lions Tour?
Olympiaden eller Andy Murray. Hva skjer her i landet? 31 C, dere vinner all idrett.
-Det er galt! -Vi har hatt noen friår.
Det fine med varm sommer ... Jeg er ofte her. Foreldrene mine er engelske.
Siden jeg var 12 år og var her for første gang, har alle snakket om sommeren 76.
Hva slags land bor dere i hvor alle husker sommeren 76?
-Nå er det endelig over. -Gikk du glipp av første del av sommeren?
Den var ...
Du hadde et navn før Wolverine kom.
Hva fikk deg til å takke ja til en filmatisering av tegneserien X-Men?
Da jeg fikk rollen Wolverine, -
- ville jeg tatt den uansett, for jeg hadde ikke jobb.
Kona sa: "Du kan ikke ta den. Dette er latterlig."
Hun leste scenen med meg: "Wolverine værer fare, og klørne vises på fingrene."
"Latterlig. Du har spilt på Royal National Theatre, nå skal du ha klør? Uten meg!"
Den eneste gangen hun har tatt feil på 18 år.
Hun ser ikke dette, så jeg kan si det.
Du spiller i en ny film. Fortell om den.
Filmen fortsetter der X-Men 3 slapp. Wolverine er helt på bunnen.
Han har nesten avlagt ed på ikke å være Wolverine fordi alle han elsker, dør.
Han er fylt av smerte og anger.
Alt som gjør ham sterk, bringer også sorg og tap.
Vi har selvsagt et klipp som vi gjerne vil vise.
Oppdragsgiveren min vil takke deg.
Jeg vil belønne deg.
Jeg kan gjøre slutt på evigheten din og gjøre deg dødelig.
Jeg helbredes ikke som før.
Har du ikke flere folk med deg?
Bestefaren din kalte meg ronin. En herreløs samurai.
Hadde han rett?
Sånn er den.
Jeg så den her om kvelden.
Store deler er spilt inn i Japan. Er ikke det et flott land?
Jeg har vært der 11 ganger. Jeg liker skikkene, nøyaktigheten og maten.
Drosjesjåførene har hvite hansker. Alle er høflige.
Men jeg har vært taktløs noen ganger i Japan.
Det verste var på onsen. Var du der? På badehus?
Jeg vet hva du mener. Nei, penisen min er for liten.
-Du skjønner hva jeg mener? -Nei!
Har du hørt!
Det er naturlige kilder, helt fantastiske. En del av kulturen deres.
En masse styr. Du legger alt fra deg, tar på badekåpe og tøfler, og så — ingenting.
Du får et lite håndkle eller vaskeklut. Så går du inn. Hett!
Jeg gikk rundt der naken. Var der en times tid.
Det er et lite, kaldt basseng å kjøle seg ned i.
Jeg dyppet den i det kalde bassenget og la den på hodet for å kjøle meg ned.
Mennene sendte meg rare blikk.
Dette var rart. Endelig gjorde en kar som satt i bassenget sånn ...
"Nei, kamerat. Jeg er ikke sånn."
"Sier du det? Å ja! Kluten er til det!"
Jeg hadde valset omkring ... "Hei! Står til?"
Du kom hit i dag, temperaturen er som i Australia — skikkelig varmt.
Problemet med billigbilen vår er at den er mye raskere med klimaanlegget avslått.
-Og du slo det visst av. -Ja. Kjøreferdighetene mine er dårlige!
-Sier du det? -Jeg har kjent assistenten min i 20 år.
Han er kjempefan av Top Gear. Han syns ikke jeg fortjener dette.
Han elsker programmet. "Du spiller i et par filmer, og så får du kjøre med The Stig!"
Du kjørte uten klimaanlegg. En heit runde. Vil noen se den?
-Ja! -Spill av båndet.
Ja! Jeg elsker farten! 100 km/t! Sånn, ja.
Det ser ut som du er konsentrert. Som om du bryr deg. Godt feste der!
-Aggressiv i svingen! -Jeg ser så liten ut i bilen!
Et lavt sete.
Jeg trodde ikke jeg ville kjenne konkurranseinstinktet, men du verden!
Jeg ser av måten du kjører på, at dette er en mann som vil ... Oi!
Kom igjen, Jackman! 6 000. Det er bra.
-Denne svingen er akilleshælen min. -Den er alles akilleshæl.
Men de fleste kjører ut i nest siste sving. Hugh, dette er ikke verst!
-Ikke? -Nei. Jeg er imponert.
Du bruker mer av banen enn Benedict gjorde forrige gang.
Ok. Ikke vær feig. Hold gassen inne. Bare gi på!
Utrolig at jeg holder full gass! Ja, Stig! Du kan være stolt!
Det kreves mot til det der. Kjører du nær dekkene?
Nær dekkene! Kjenn duften av gummi!
La oss se om du sneier kanten. Ja, veldig bra.
Nesten ut der, men du holdt den pent. Gambon. Den tok du også fint.
Og i mål!
Vel ...
-Jeg har tiden her. Hvor har du havnet? -Jeg tror ...
Charles Dance? Enten like over eller like under Charles.
Like over eller like under. Du tror altså 1.48.
Greit. Du kjørte på 1...
1.4...
1.46...
1.46,1! Så du er den tredje raskeste!
Flott!
-Hvor er Irving? -Synger og danser ...
-Hvem leter etter kompisen din? -Irving! Hvor er du, Irving?
Han avskyr dette. Han sa: "Du var drittdårlig."
-Sa vennen din det? -Irving, kom!
-Du ...? -Jeg er imponert.
-Vi er alle imponert. -Nå er det på bånd!
Mine damer og herrer, Hugh Jackman!
I stad bygde vi en sveve-varebil. Som sank ...
Den var fin som varevogn, men ikke som luftputefartøy.
Blås i det, for vi prøvde igjen. Og her har vi den!
Baki erstattet jeg motorene på 90 hk med disse ...
Til løftet har vi motoren fra Yamaha R1 supermotorsykkel.
Og til skyvekraft, en kompakt, lett 2,4 liter V8 fra en Radical banebil.
Det betyr at baki denne varebilen har vi nå 600 hestekrefter.
Å ja! Samtidig har jeg montert disse store, sterke skjørtene.
Man senker dem kjapt ... sånn.
Oppå har jeg lagt til oppblåsbare rør som gjør den litt mindre "synkete" ...
Vi er så sikre på at versjon 2 virker at vi tester den i vanlige klær.
Men ikke i en dam. I stedet tester vi den her.
På den mektige Avon-elven.
Der er det lave greiner, senkede handlevogner og mange hindrer.
Avon er mer som en ordentlig oversvømt gate.
Hvis varebilen fungerer her, fungerer den i byen din når styrtregnet kommer.
Hør her. Jeg kjører.
Hammond, du har ansvar for maskinrommet. James er navigatør.
Fulle av selvsikkerhet iverksatte vi sjøsettingsprosedyren.
-Start løftmotoren! -Skal bli, Clarkson.
-Start skyvekraftmotoren. -Jeg liker alt som vi må si!
Her kommer den. Jeg gir på litt.
Der har du det. Du har framdrift.
-Vi beveger oss! -Vi driver til høyre! Til babord!
-Sånn, ja. -600 hestekrefter slippes løs! Herregud!
-Jeg gir mer gass! -Den virker! Den går, for pokker!
-Jeg drukner! Jeg svinger! -Det er mye vann her. Sving mer!
-Hardt styrbord! -Det går ikke!
-Selvfølgelig kan du det! -Vi kolliderer! Mer gass!
-Vi sitter litt fast. -Du skulle øvd mens vi bygde den!
Til mitt forsvar: Svevefartøyer mangler brems og revers, og er vanskelige å styre.
Stanser man løftmotoren, kan den ikke startes på vannet.
-Du er på vei mot den andre bredden! -Jeg letter på gassen. Ingen bremser!
-Vi krasjer! -Ikke den veien!
-Elven er for smal. -Den er elvformet. Lang og tynn.
-Jeg gir full pinne og svinger. -Det er for mye!
-Våre ting fungerer. Styr, nå! -James, jeg er verdens beste fører.
-Det ser jeg! -Er det derfor vi er inni en busk?
Hva sier dere til det?
En mann som fisker! Unnskyld. Unnskyld. Det går helt galt ...
-Et tre! -Tre!
Oi, svært tre ... Jeg svinger rundt. Brems!
-Slapp av! Hva er dere så urolige for? -Vi er inne i trærne! Treet er inni bilen!
Kollisjon!
-Å nei! Vi har knust frontruta! -For guds skyld, Clarkson!
Du har virkelig rotet det til!
Er det en båtshake der, James? Skyv oss ut.
-Sånn skal det være. -Ja! Kjør på, kjør på, kjør på!
Vindusviskere, James!
-Vindusviskere! -De er ødelagt.
Richard! Jeg tror jeg har teken nå.
Flott! Da får vi fylle drivstoff.
-Vi må stanse og fylle. -Vi har vært ute 10 minutter!
Ja, men vi har brukt alt. Det er 600 hk der!
-Hvor stor er tanken? -10 liter.
Med den bomben måtte vi tilbake til bredden.
Hammond, klar til å stanse motorene. James starter den andre.
-Hammond, slå av motorene nå! -Slå av!
-Veimotoren starter ikke. -Hvorfor virker den ikke?
-Den er våt. -Sikret du den ikke? Hvorfor roper vi?
Heldigvis var det ikke noe pes å få bilen opp av vannet.
Men mens vi fylte drivstoff, fikk vi en ubehagelig overraskelse.
-Hammond ... -Det er en gyllen konvolutt.
Det ventet jeg ikke ...
"Dere skal føre sveve-varebilen fra Stratford-upon-Avon til Tewksbury."
"Det er en av de mest oversvømte byene."
"Når dere er framme, skal dere vise fram oppfinnelsen."
-Hvor langt er det? -Det må være 80 km.
-Hvor langt har vi kommet? -50 meter ...
-Det blir mange drivstoffyllinger. -Ja ...
Vi salet opp ... Føler meg som Daisy Duke.
... og satte kursen mot Tewksbury.
Gir gass og svinger helt til venstre.
Er ikke vi gode, eller?
-Utmerket. Hold kursen, kaptein Clarkson. -Dette føles så bra! Det er herlig!
-Dette er en fantastisk maskin! -Den er helt strålende.
Alt gikk bra, og vi slappet av og håpte på en begivenhetsløs jomfrutur.
Men da vi kom til den stille utkanten av historiske Stratford-upon-Avon, -
- ble vi klar over at vi hadde et støyproblem.
Og så var det spruten ...
Folk til venstre!
Unnskyld, dere. Jeg er virkelig lei for det.
Unnskyld!
-Hvor langt har vi kommet? -300 m.
-Hvor lang tid har det tatt? -Omkring 20 minutter.
Etter hvert kom vi til Stratford sentrum og det første hinderet.
Broen ... Du skal vite at broen er fra 1480.
Den er fredet. Ikke ødelegg den.
-Da kjører vi på! Vindusviskere! -Det går faktisk!
-Nei, du treffer den! -Den uvurderlige broen!
Jeg er gjennomvåt, din idiot!
Etter å ha surret ved den broen, la jeg en lur plan til den neste.
Jeg sikter mot "ingen ferdsel" fordi luftputefartøyet ikke treffer.
Sikter man på noe, havner man ikke der.
Dessverre fungerte ikke planen. Den traff det jeg siktet på!
-Herregud! -Det kommer til å skrape litt!
-Gi full pinne! -Gass!
-Utrolig! -Vi fikk til noe!
Vi kunne ... Å gud! Robåt.
Konsentrer deg! Venstre, venstre, venstre!
-Der er det en robåt! -Du treffer ikke!
-Der er Royal Shakespeare Company! -Du treffer ikke! Venstre!
Gode gud ...
-Hvor er han? -Han er her.
-Jeg er virkelig lei for det. -Unnskyld!
Vi er nok ikke særlig velkomne her.
Vi fant ut at det var best å forsvinne.
I hastverket ble vi fanget av hekkbølgen fra kamerabåten.
Ikke bra! Vi har mistet styringen. Nå har vi problemer.
-Hold dere fast. -Hold fast, hold fast!
Hold fast! Stans motoren, stans motoren.
Hva skjedde? Sånn er det med luftpute: strålende, strålende — katastrofe.
Etter å ha beklaget overfor båteierne og mannen som falt uti ...
-James May, hva sier kartet? -Til venstre.
Vi fylte drivstoff og var snart på vei igjen.
I den neste landsbyen hadde vi lyst til å spise lunsj.
Jeg ser en ganske hyggelig restaurant. Ja! Se på dette!
"Privat fortøyning, kun for restaurantens kunder."
Vi skal ha lunsj!
Nå oppdaget vi at Jeremy ikke hadde lært å parkere.
Sånn, ja!
Å, gud! Vent nå litt ...
-Jeg bommet igjen! -Dette er feil!
-Han har overdrevet! -Du skulle parkere!
-Hvorfor kan du ikke bare parkere? -Unnskyld!
-Jeg er ikke sulten. -Vi kan ha et skilt det står "unnskyld" på.
Vi bestemte oss for å gi opp lunsjen og i stedet ...
... se hvor raskt sveve-varebilen kunne stikke av.
-Hammond, hvor stor er skyvekraften? -7 500.
8 000.
Nå går det skikkelig unna, mine herrer!
-James, hvor fort går det? -Jeg kan bruke tauet med knoper.
Sett i gang!
Dette ser bra ut. Nå har vi marsjfart.
Greit, det blir ... Vent litt, 20 ...
Vi er oppe i 120 knoper i timen. Det tilsvarer 222 km/t.
222 km/t? Nå går det unna!
Det fine er at sveve-varebiler ikke lager bølger og ikke skader dyr og bredden.
Som en svak vind. Bare et lite pust ...
Vi stanser! Hva har skjedd? Du har senket ... Vi synker! Vi går ned!
-Noe gikk galt. -Jeg tror skjørtet ga etter foran.
Dette betydde at vi måtte iverksette nødprosedyren vår.
Jeg mener at dette krever oksygentilførsel.
Å! Ja, god idé. Vi må muntre oss opp.
-Et øyeblikk ... -Hvorfor er din så liten?
Hvorfor har de gitt deg den?
-Du har fått en kullsyrebeholder til brus! -Press en gang til, så er barnet ute.
-Vet dere hva vi har gjort? -Brukt opp lufta.
Vi har brukt oksygenet for moro skyld mens vi sitter i en synkende varebil.
Dette er sveve-varebil 1 som kaller Avon redningstjeneste.
Avon kaller, Avon kaller. Hjelp.
Fordi vi bare hadde seilt 6,5 av 80 km, var det ikke langt for kranbilen.
Etter at vi hadde reparert skjørtet og fylt drivstoff, la vi i vei igjen!
-Fornøyd? -Ja. Alt vel i maskinrommet.
Og slapp av!
Dessverre varte ikke avslappingen lenge.
-Gud, en sluse! -Kan man ta sluser med luftputefartøyer?
Og det var ikke noen slusevakt der.
-Kan dere bruke sluser? -Jeg har aldri gjort det før.
Dere må løfte vannet, men ikke somle. For jeg er helt alene her ute.
Da Richard og James var i land ...
... ble jeg til en fleroppgavemaskin!
Dette er kinkig. Jeg må kjøre og ta meg av alle motorene!
Jeg er Mr. Zulu, Scotty og Spock i ett!
Vannet i slusen må være på samme nivå som båten er på.
Vi må bort til den enden. Nei, nei, nei! Jo!
Jeg har ni liter drivstoff, ta den tiden dere trenger.
Den bråker ganske fælt når man ikke er om bord!
Folk må nok venne seg til -
- at kanalene blir litt mindre fredelige enn de har vært.
Det er en naturlig utvikling. De brukte hester da kanalene åpnet.
-Overmenneskelig innsats! -Ja!
Så kom forbrenningsmotoren, og båter fikk dieselmotorer. Dette er framtida.
Da seiler vi inn ...
Ja! Litt gass. Krefter løser alt. Det vet vi.
Ja!
Hvis du sveiver, kan jeg skyve.
Se her! Nei!
-Sluse ned. Sluser vi ned? "Båten foran" ... -Båten går akkurat dit den vil!
-Lukk alle falldører ... -Hva er falldør?
Hva driver de med? Ærlig talt! Hunden min kunne åpnet slusa!
Beklager! Du må sveive. Nei, den er nede!
-Den er nede! -Hammond! Hva driver dere med?
Hva gjør du? Hvem fører varebilen?
-Søren! Jeg trodde den lå i ro! -Klart den ikke gjør det!
-Luftputefartøyet går amok i slusa! -Kom deg om bord!
For å fange sveve-varebilen iverksatte Hammond og jeg en knipetangmanøver.
Men da jeg klatret om bord, gikk det litt galt med knipetangmanøveren ...
Å nei!
Nei!
Jeg får ikke puste!
-Har du falt uti? -Nei! Jeg er verdens våteste menneske!
-Situasjonsrapport: Vi har ... -Ødelagt den.
Vi veltet en båt. Nå har vi sperret Avon-elva.
Vi må gjøre dette: Få den ut av slusa.
Så får vi slep og redigerer bort alt dette.
Da alt det var gjort, kom vi i gang igjen.
-James, hvilken vei? -Hold til høyre!
Vi reflekterte over alt det positive reisen hadde ført til så langt.
Vi har hatt noen kalamiteter, men de har ikke vært dårlige.
Ikke for oss.
Bortsett fra den ødelagte frontruta virker sveve-varebilen så godt som alltid.
Den er dyr. Jeg tror ikke vi kan selge den til under 250 000 pund.
Ikke realistisk sett. Den er verd pengene.
Sitter man med vann hit i stua og kunne klart seg, -
- da har man valgt ikke å kjøpe en slik varebil.
-Vent litt, nå ... -Hva er det?
-Hvilken vei svingte du? Jeg sa venstre. -Du sa høyre, James.
Hva er det for noe? En overløpsdemning?
-Jeg snur! -Snu og fortsett den andre veien.
Yamaha! Gi meg alt turtallet Yamahaen kan yte!
-Gi på mer! -Den er begrenset, den har ikke mer å gi!
Vi blir sugd ned!
-Jeg snur. -Hvorfor snur du?
-Vil du passere baklengs? -Jeg vil ikke passere!
Han har rett. Passer forover. Det er bedre.
Fy f...
Hammond, jeg vil ha så mye løft som du kan få til!
-Jeg gir på alt den har! -Vi passerer! Vi går ned!
-Herregud! -Min gud!
-Ja! -Å gud, vi er over!
-Det gikk! Vi passerte overløpsdemningen! -Og vi overlevde!
-Det beste jeg har overlevd! -Jeg visste det!
-Jeg kjører opp igjen! -Hva?
-Ikke vær dum, da! -Du klarte det ikke der oppe heller!
Jo da! Kom igjen, sveve-varebil! På Shakespeare-vis!
Hestekrefter, hestekrefter! Mitt kongedømme for noen hestekrefter!
Den kommer ikke opp! Jeg får ikke så høyt turtall!
Gi gass!
-Kom igjen! -Det er for mye!
-Hva er det for røyk? -Du har ødelagt motoren!
-Kom igjen! Gi gass! -Du har tatt livet av den!
-Oi ... -Din tulling!
Da setter vi tilbake til studio.
-Unnskyld. -Bare fortsett.
Da Chuck Yaeger styrtet med Starfighteren, kalte ingen ham for tulling.
Takket være deg nådde vi ikke Tewksbury.
Det spiller ingen rolle. Alle har sett filmen. De vet at luftputefartøyet var vellykket!
Det var den. Bortsett fra bråket, spruten, den forferdelige faren, -
- at den er upraktisk, upålitelig, ustyrlig, katastrofal drivstofforbruk, -
- forferdelig kostnad og den katastrofale ødeleggelsen i Warwickshire, jo da.
Bortsett fra de grunnleggende feilene som gjør at den er helt ubrukelig, -
- er den en maskin i verdensklasse. Vi har gjort noe skikkelig.
Med den bomben avslutter vi. Takk for følget, vi ses neste uke.